Oroa dig inte. Åskan är ofarlig.
Du är trygg i bilen.
Motorn krånglade. Jag var tvungen att landa.
Det är nog en bränsleledning.
Skulle du kunna hjälpa mig?
Jag kan lyfta med detsamma om du hjälper mig.
Okej då.
Stanna här, Billy.
Jag är strax tillbaka.
Håll den åt mig.
Skjut inte! Vad vill du? Jag har pengar.
Ta det lugnt. Jag har ungen.
Det är ingen fara nu.
Jag är polis.
Han kan inte göra nån illa igen.
Behöver du hjälp?
Hej, polisassistenten.
Hur är det? Jag hörde på radion att ni räddade en liten pojke.
Vad hände?
En dårfink tog honom och jag följde efter i planet.
Vi hittade honom. Han klarar sig.
Det är ju jättebra, men du verkar inte överlycklig.
Det blev lite stökigt därute.
Så nu är jag en fri man.
Fick du sparken?
Sköt du honom?
Du dödade honom.
Jag trodde att han drog vapen. Jag tänkte inte vänta på bekräftelse.
Polismästaren kallar det "orimligt våld".
Han ville skicka mig till en psykolog igen. Jag sa nej.
Du kan inte skjuta folk bara för att de är knäppa.
Det behöver vi knappast oroa oss för längre.
För helvete. Du lovade att aldrig göra om det.
Maggie, jag vet.
Du får se till att skaffa hjälp.
Då kan du få ditt jobb tillbaka. Eller göra nåt annat.
Du måste få rätsida på det här. Försök åtminstone.
Jag har redan försökt allting.
Vi behöver ta en paus.
Tillsammans, menar jag. Vi kan åka bort ett tag.
Det skulle vara bra för oss båda.
Men om du inte reder ut det här, vet jag inte vad som händer med oss.
Du har nått Johnson & Essers flygbesprutning.
Lämna ett meddelande.
Mrs Esteridge.
- Det här är Jim Halsey. - Hur har du det?
Jo tack, bra. Är intendenten där?
Visst är han det. Jag hämtar honom.
Sluta gläfsa, kompis. Det finns inget där.
Älskling, du har telefon.
- Bonnie. - Det är Jim Halsey.
- Hur är läget? - Bra. Och du?
Jag sitter riktigt i skiten.
Jag har strulat till det. Jag behöver prata, med en kollega.
Jag vet inte varför jag ringer.
Jag vill inte vara till besvär.
Det låter inte som nåt vi kan klara av per telefon.
Kom och hälsa på oss. Vi tar gärna emot dig.
- Ta med dig flickan som du pratade om. - Det är omöjligt. Inte just nu.
Det går bara inte.
Hör på, Jim. Du förgås av det här.
Ibland måste man konfrontera saker för att kunna gå vidare.
Jag inser det.
- Men jag har inte varit där sen... - Det är det jag säger.
Det är dags nu.
Du har kanske rätt. Vi kan må bra av att hälsa på.
- Det är jag säker på. - Vi gör det.
- Vi kommer bägge två. - Bravo.
Men var försiktiga, för det är en storm på väg.
Oroa dig inte för det.
Tack ska du ha.
Det är åtminstone lite ombyte.
Kom nu.
Tur att vi bokade. Vi kom före rusningen.
Nycklarna kanske sitter i bilen.
Du mötte alltså Esteridge när du var på genomresa?
Ja, för länge sen.
Jag hade trubbel med bilen och kom inte härifrån.
Han hjälpte mig.
Vad hände?
Det är tack vare honom som jag blev polis.
Vi har hållit kontakten sen dess.
PLOCKA INTE UPP LIFTARE
Se upp!
Han tog nästan livet av oss.
Vi som ska ha ledigt från allt dödande.
- Är du okej? - Ja. Och du?
För alla nya lyssnare - det är stormvarning.
Vi har rapporter om vindar på upp till 25 meter per sekund.
Sikten är dålig och trafikpolisen uppmanar folk att stanna hemma,
om det är möjligt.
Herregud.
Stanna. De har råkat ut för en olycka.
Bilen är inte där. De har åkt efter hjälp.
- Nån kan vara skadad därinne. - Jag stannar inte.
Varför uppför du dig så här?
Jag fattar inte att du inte stannar.
Det fanns ingen där.
Herregud. Är han inte klok?
Vart tog han vägen?
Vi måste plocka upp honom.
- Han dör härute. - Inte en chans.
Stanna!
Vi kan inte lämna honom mitt i en sandstorm.
- Vad gör du? - Släpp absolut inte in honom.
Tack ska ni ha.
Det är inte många som plockar upp liftare nuförtiden.
Jag har väntat på er.
Du tog en rejäl skrapa därborta. Hur gick det?
Det är ingen fara.
Jag heter Maggie och det här är Jim.
Jim. Vad sägs om det?
Jag heter också Jim.
Vi kommer till en småstad om några kilometer.
- Vi kör dig dit, men inte längre. - Det låter utmärkt.
Jag är glad att jag lever.
Jag slår vad om att du är en bondtös.
Jag var det.
Men banken tog marken, så jag fick hitta på nåt annat.
Som jag. Jag hittar alltid på nåt.
Lite här och lite där.
Om jag inte har saker för mig blir jag tokig.
Vad pysslar du med?
Jag flyger.
Jag är flygbesprutare.
Jim är polis.
Då har jag fått tag på ett par yrkesmänniskor.
Vart är vi på väg i dag, då?
- Vi ska bara... - Det har du inte med att göra.
Jag tog miste. Förlåt.
MAT. BENSIN.
- Vad gör du? - Jag tänker ta en kopp kaffe.
Vi släpper av dig här.
Det går tyvärr inte.
Det avgör inte du, eller hur?
Jag kanske inte avgör det, men jag har väntat länge på dig.
Ta handen ur jackan och kliv ur bilen.
- Fasen också. - Varför har du pistol?
- Hörru, Jim. - Kliv ur bilen!
Kliv ur bilen.
Okej. Tack för skjutsen.
Ta det inte personligt,
men om jag var du skulle jag skaffa professionell hjälp.
Kul att träffas, bondtösen.
Han är helknäpp.
Vad är det med dig?
- Han hade en pistol. - Det var du som hade det.
Jäkla fjant. Fiket är stängt.
- Varför har du en pistol med dig? - Han tänkte döda dig först, sen mig.
- Såg du en pistol? - Det behövde jag inte.
Jag är rädd nu. Du uppför dig helsjukt.
Du måste lita på mig.
Han var definitivt beväpnad.
Vad gör du? Stanna då.
Körkort och registrering.
Så, racerförarn, varför har du så bråttom?
Vi är bara på genomresa. Jag glömde bort mig.
Kom långsamt ut ur bilen med händerna i vädret.
- Jag kan förklara det. - Håll mun.
Gå bort och sätt händerna på motorhuven.
Jag är polis.
Iowa. Var tusan ligger det?
Inte här i närheten.
- Polis? - Före detta.
Då borde du veta bättre än att bära ett dolt vapen.
Stanna där ni är medan jag rapporterar det här.
Billy? Är det du?
Jag är mitt uppe i nåt här.
Håll dig undan ett tag.
- Vad sa du? - Jäklar.
Jag behöver förstärkning. Så snabbt du kan.
Fan också. Håll dig borta.
Jag håller på med polisgöra här.
Det gör jag med.
- Spring! - Stanna!
Hur har ni haft det?
Fan!
Hejsan.
Ajöss, bondtösen.
Förlåt att jag tvivlade på dig.
Esteridge är den ende som kan hjälpa oss.
- Det här är inte klokt. - Det har börjat igen.
Vad menar du?
För ungefär 15 år sen körde jag tvärsigenom landet.
Jag skulle lämna av en hyrbil i San Diego.
Jag körde förbi här och plockade upp en liftare. Den jäveln var psykopat.
Han började döda folk: poliser, oskyldiga familjer.
Akta dig! Han dödar dig!
Han dödade en flicka som jag kände.
Han satte dit mig för morden.
Alla utom Esteridge trodde att jag var skyldig.
Han var den ende som trodde mig. Han hjälpte mig.
De fick fast honom till slut.
Han rymde. Jag var tvungen att döda honom.
Jag sköt ihjäl honom.
Tror du att det är han?
Han ser annorlunda ut, men jag vet att det är han.
- Vi måste berätta allt för polisen. - De kommer inte att tro oss.
Esteridge är den ende jag litar på. Var är kartan?
Låt mig svara.
Polismästarkontoret. Polisassistent Lyle.
Jag var ute vid långtradarfiket och hörde två ungdomar prata.
De skrämde livet ur mig. De tänkte få tag på en snubbe, Esteridge,
och döda honom som hämnd för det han gjort.
- Vem fan är det här? - Hon hade ett gevär. Jag såg det.
Det är bäst att ni åker dit. Vem vet vad som kan hända?
Jessop, är du där?
Jag har ett jobb åt dig.
Det kan vara nåt.
Vad konstigt.
Kom.
- Stanna här. - Aldrig i livet.
Vi måste ge oss av härifrån.
Vi ringer efter hjälp.
Han gjorde det här.
Kom nu.
Mrs Esteridge är död!
Kom ut med händerna över huvudet.
- Vi förklarar alltihop. - Att vi dödade alla?
Det är lönlöst. Jag har gått igenom det förut.
Vi måste hitta den här jäveln och göra slut på honom själva.
Jag gör det.
De kommer att tro oss.
Kom ut nu.
Vi kommer ut.
Vi kan förklara allt. Skjut inte.
Tre är en för mycket.
Jag beklagar, flygaren.
Vad skulle det där vara bra för?
Vem ska jag leka med nu?
Himmel!
Herregud.
Skjut inte!
Intendenten, är du där inne?
Två poliser är skjutna ute hos Esteridges. Skicka genast förstärkning.
Det är på väg.
Vi har två misstänkta - en man och en kvinna -
på flykt i en svartvit Prospector.
De kör västerut på den gamla huvudleden.
Håll ut, Jim.
Du måste döda honom. Vad som än händer.
Håll ut, bara.
Förlåt mig, Maggie.
Snälla Gud.
Jag älskar dig.
Förlåt mig.
- God morgon, solstrålen. - Ditt äckel. Varför gör du så här?
- Varför inte? - Du slipper aldrig undan.
Inte?
Vad ska du göra? Klämma åt mig därnerifrån?
Bara jag får chansen, så.
Det fixar du inte. Inte ännu.
Pröva och se, din jävel.
Förresten verkar den här byggnaden vara på väg att rasa.
Jag skulle röra mig försiktigt om jag var som du.
Är du kvar, din jävel?
Är det nån där?
Kan nån hjälpa mig?
Skit.
FYLL PÅ NU BRASVED, CIGARETTER, ÖL
LONE WOLF HANDELSSTATION OCH KAFÉ
Vilka slags vapen har du?
Glöm det.
Jag behöver ringa.
Och toaletten?
- Fred? - Lämna ett meddelande.
Amy? Är det du, gumman?
Det är faster Maggie. Är pappa hemma?
Han är inte här.
RESERVATSPOLISEN
Polismästarkontoret.
Jag har information om intendent Esteridge.
Vänta en stund. Låt mig hämta polismästaren.
Det här är polismästare Castillo.
Det var jag som var där.
Var är du nånstans?
Hur är det med dig? Och din partner?
Min pojkvän är död.
Esteridge var död när vi kom dit.
Vänta lite.
Jag vet inte om du gjorde nåt. Men jag hör att du är rädd.
Kan vi inte träffas och prata?
- Visst... - Det har du mitt ord på.
Det ser inte bra ut att du är på flykt.
Vi reder ut det innan det blir ännu värre.
- Är du där? - Jag möter dig.
Jag är på handelsstationen.
Jag känner till den. Jag är där om en kvart.
- Ensam, väl? - Ja.
Vi har fått in ett larm. De är illa ute på handelsstationen.
Då åker vi.
TOALETT
Tack.
Vad får det lov att vara, fröken?
Ta och vila dig lite. Sätt dig.
Jag är glad att du kom hit i dag.
Vad har vi här då?
Torkad biff. Nej, förresten.
Vi har slut på biffen. Det får bli bönor i dag.
Varför gör du det här?
Ibland tröttnar man på teve.
Så jag tänkte börja med matlagning.
Är allt som det ska?
- Var är Nathan? - Han är där bak och vilar.
- Sätt dig ner. - Stick härifrån.
Försvinn!
För fasen. Vet du hur svårt det är att bygga upp en kundkrets
i en sån här småstad?
Vänd dig om.
Kan jag få lite paj innan du hugger ihjäl mig
framför din vän polismästaren, som borde vara här alldeles strax.
Vem kommer de att tro på?
- Vad är du? - Se nu på.
Se vad hon gjorde med mig. Jag som använde det fingret.
Jag höjer ribban lite.
Jag ringde själv polismästaren för ett par minuter sen.
Trubbel med biträdet.
En galen tjej kom in och ställde till det för honom.
Om du är kvar därinne så är jag glad för det.
Du måste komma ut nu.
Vi hade en överenskommelse.
Men vi har fått larm om bråk, och då måste jag gå tillväga så här.
Han låter som en förnuftig karl.
Kom ut. Allt kommer att ordna sig.
Vi känner till problemen med din pojkvän, Jim.
Han låter välvilligt inställd.
Du kommer inte undan igen, ditt vedervärdiga kräk.
Jag har inga kulor i den pistolen. Av säkerhetsskäl.
Å andra sidan är den här alltid laddad och redo.
Ta emot.
Gå runt på baksidan.
Rör dig inte!
Tjejen är inte klok. Se vad hon gjorde med mig.
Skjut inte.
Stå still!
Där är hon. Hon gjorde det här.
Lägg ner vapnet. Gör det!
Hon är helknäpp.
Jag försökte komma därifrån.
Ni grep mig.
Känner du igen det här?
Det är mitt.
Han tog det. Jim.
Den där mannen heter Jack.
Jim är din pojkvän, och han är död.
Han sa att han hette Jim.
Du tror inte ett dugg på det, eller hur?
Jag vet inte.
- Vem fan är han? - Vet du inte det?
Jag har ingen aning.
När du kom in på kaféet, stod hon bakom disken då?
Jag trodde att hon jobbade där.
Hon verkade nervös och irrade med blicken.
Hon uppförde sig rätt sjukt.
Och du såg inte biträdet?
Inte då.
Sen drog hon sitt vapen?
Hon sa åt mig att ställa mig bakom disken. Då såg jag biträdet.
Hans lik, alltså.
Sen sa hon åt mig att flytta på det. Jag vägrade blankt. Aldrig i livet.
Jag rör inget lik, alldeles blodigt på golvet. Icke.
- Och då högg hon dig? - Hon höll ett vapen mot mitt huvud.
Sen tog hon fram en tomahawk och högg av mig fingret.
Allt jag ville ha var en bit paj.
De har goda pajer.
Vad hände när polisen kom?
De pratade vänligt med henne.
Sen började hon skjuta på dem.
Rätt genom fönstret.
- Är du säker på att hon sköt först? - Definitivt.
Och det var då du sprang?
Som en vettvilling.
Vilken knasig brud. Hon högg av mig fingret och stekte det.
Hon borde brinna i helvetet för det hon gjorde mot mig och poliserna.
Ursäkta språket.
Men det är så jag känner.
Tack ska du ha.
Kan du ta av honom handfängslet?
Tack så mycket.
Kan du räcka mig en mandelbulle?
Visst. Självklart.
Tack så mycket.
Avskum.
Avskum i snygg förpackning.
Hennes kille kanske fick ett utbrott och det blev för mycket för henne.
Kanske fick ett utbrott?
Läste du rapporten från hans chef i Iowa?
Jag har svårt att tro att den kvinnan skulle hugga fingret av nån.
För Guds skull, lägg ihop fakta.
Människorna i husvagnen dödades med hennes vapen.
Samma vapen som användes för att döda mrs Esteridge och Jess.
Sen dyker hon upp i den döde chaffisens långtradare?
Tjejen hade krutpulver på händerna.
Vapnet som användes i mordet på Nathan var fullt av hennes fingeravtryck.
Och hon identifierade halsbandet som vi hittade i Jess spaningsbil.
Till råga på allt har vi ett vittne som hon kidnappade i kaféet.
Den stackars saten hade tur att inte han också dödades.
Nog fick hon en knäpp alltid.
Hon finns inte i brottsregistret. Hon har en egen firma i Iowa.
Du tror helt enkelt inte att en kvinna kan gör nåt sånt.
Är det inte så?
Det kallas fördomar.
Och det är inte rätt.
Texas avrättade nyligen en kvinna som dödade två människor med yxa.
Ingen hugger förresten av sig sitt eget finger. Det är omöjligt.
Med de bevis vi har skulle folk applådera oss
om vi så tog livet av henne själva.
Jag vet det.
Det är det som bekymrar mig.
- Var är han? - Han plåstras om på sjukhuset.
- Oroa dig inte. Han kommer att vittna. - Om ni inte bevakar honom, smiter han.
Det var han som gjorde det här.
Han är ett offer, den stackars mannen.
I de här trakterna ogillar vi folk som skjuter och mördar poliser.
Så knip igen.
- Han kommer tillbaka. Det är inte över. - Men det är över för dig.
Jag har en fråga.
Borta hos Esteridges, var nån av er uppe på höloftet?
Vänta.
Tror du på mig?
Jag kommer att vara där.
Oroa dig inte. Jag pratar med domaren.
Vi har gott om tid att reda ut det.
Tack.
Så fan heller.
Tanken är nästan tom. Jag kör runt och fyller på.
Jäklar. Skynda dig på, Lyle.
Du råkar inte ha en mandelbulle?
Gör inget som inte jag skulle göra.
Snälla. Lägg ner vapnet.
Det är han. Han är här.
Lägg ner vapnet.
Jag kan hjälpa dig. Det är allt du behöver.
Vi har läget under kontroll. Du kan vila nu.
Fin kärra du har.
Jag antar det.
- Jag borde ringa polisen. - Det är nog bäst.
Vad gjorde hon?
Jag vet vem hon är. Ni ska få tillbaka ert flygplan.
Jag är precis bakom dig.
Där är du.
Ditt äckel.
Heja tjejen.
Vad gör du, bondtösen?
Jim berättade för mig hur den stackars flickan dog.
Så jag tänkte att du kanske ville pröva på det själv.
Jag vet inte vad du pratar om. Det var inte jag.
Det var nån precis som du.
- Nu snackar du en massa konstigheter. - Vem är du?
Jag körde bara min bensintanker när du dök upp.
Vem fan är du?
Va?
Ska jag förstöra allt det roliga?
Hej då, Jack.
Du fixar det inte. Inte ännu.
Stå still!
Tack gode Gud att ni är här. Hon är helgalen.
Hon högg av mig fingret, slog mig medvetslös och band fast mig.
Subban vägrar att ge upp. Se på henne.
Jag kan inte säga hur tacksam jag är.
Han kommer att döda er.
Tack så mycket. Jag uppskattar hjälpen.
Är du forftarande rädd?
Så synd då.
Vi kom så nära varann.
Jag trodde att vi förstod varann.
Jag är inte rädd.
Men jag vill inte bli bränd igen.